När det gäller bluffmakarhistorier, så har jag nog hört alla.
Historier om svindlare, falskspelare, bondfångare,
Utdragna och överdrivna historier.
Men om en historia lämnat ett avtryck-
-så är det den om Penelope och bröderna Bloom.
Vid 10 och 13 års ålder hade Bloom och Stephen, den yngre och den äldre-
-avverkat ett otal fosterfamiljer.
Nej!
38 allt som allt.
Rackartygen tvingade dem vidare, och flyttandet förde dem nära varandra.
Bloom hade Stephen och Stephen Bloom. Det var mer än de flesta hade.
Ett nytt hem, en ny huvudgata.
Stephen fick snabbt en överblick över det nya läget.
Bloom, vi har kommit till en lovande håla.
En teater, en biltvätt, ett café, en park, en katt-
-som genom ett missöde blivit enbent.
Jösses, kolla in.
En skola, en sammansvetsad grupp av välbeställda ungar.
Deras fickpengar gav isglassar.
Raketbrus.
"De" andra var älskade och lyckliga barn.
"De" fanns alltid där i varje ny stad.
Lekplats-brackor.
-Skulle han kunna... -Snacka med henne!
...släppa sina rädslor och gå fram och lämna sin bror i skogen.
Nej då.
Djupt i Stephens inre började nåt att hända.
-Ett frö till en grandios idé... -En plan.
...att dra nytta av och att lindra broderns hjärtesmärta.
En enkel bluff i 15 steg.
Och här börjar vi.
Som om en slöja drogs bort från himlen...
...så lyckades den unge Bloomforcera hindret.
Hej.
Bloom spelade sin roll ypperligt i Stephens historia.
Genom att vara nån annan, fick han vara den han önskade vara.
Stephen hittar en grotta.
Stephen inhandlar rekvisita.
Stephen rekognoscerar i kyrkan
Så till historien. Säg till dem att...
Det finns en eremit i skogen. En enögd luffare med löständer.
-Blodröda ögon? -Precis. Han stoppade dig...
-...och berättade om en grotta. -Vilken sorts grotta?
-En magisk grotta. -Tyst, Dave!
Varje söndag vid lunchtid uppenbaras en ljuskägla som flyger likt en fjäril.
-Ett irrbloss? -Precis. Det leder en...
-...om man är snabb nog, till skatten. -Var ligger grottan?
Det sa inte eremiten. Han fick en girig blick i sina vilddjursögon...
...och sa att det kostar 30 dollar.
Det är bara två dollar var.
Den söndagen gick de direkt från kyrkan in i skogen.
De stannade. Deras hjärtan bultade. Där var den.
Precis som eremiten sagt.
För ett ögonblick tappade Bloom fattningen och sprang för snabbt...
...bara för att fånga ljuset och hitta skatten.
Men ögonblicket försvann.
De fångade aldrig irrblosset, men de var glada ändå.
Det verkar som den perfekta bluffen är när alla inblandade får det de vill ha.
Jag antar det.
Våra flygfärdiga tjuvar var nöjda.
lnte barnens föräldrar.
STÖLD
En bitter eftersmak? Kanske. Men den innehåller även sötma.
Bröderna Bloom hade hittat sitt kall, som beskrivs i ruta nummer sex.
Förhandla rabatt hos O'Henry's.
O'Henry's var stans kemtvätt.
Ett nöje att göra affärer.
Hur känns det?
Det skulle han inte veta på 20 år. Nu hoppar vi framåt i handlingen.
Låt dem smälta.
Översatt av: Mats Wennberg
Synk: stoffinho17 www.SweSUB.nu
Berlin, 25 år senare
Han får skarabén, du får pengarna, och jag får flickan.
l slutändan får alla det de vill ha.
Victor!
Charleston, vad har du gjort? Herregud!
Han är död! Han var den ende som visste var pengarna fanns.
Din idiot!
Den Charleston ni mötte för fyra månader och tusen år sen-
-i en bar i Jodhpur, är död.
Träffas vi igen är det som främlingar.
När det gäller pengarna...
...låt dem ruttna.
Wow, är ordet man letar efter. Wow!
-Du är ett geni, Stephen. -Vi är genier, Bloom.
Som försvar för min storebrors uppblåsta grin-
-är det stordåd han just genomfört.
Han baserade hela bluffen på frågan.
Skulle Charleston, vår ryggrads- lösa måltavla, verkligen skjuta?
Kanske... Men Stephen ville förbättra oddsen.
Han placerade mig på det ställe där Charlestons fru stått-
-när hon lämnade honom.
Han matchade min kostym och mina repliker med hennes.
Det är slut, Charleston. Du har alltid varit ett pucko.
l slutändan får alla det de vill ha.
-Det smakar som folie. -Det gör även riktigt blod.
Får jag bjuda på ett glas?
"Nio månader och tusen år sen." Det snodde han från Kipling.
-Nej, det gjorde han inte. -Var är avslutningsfesten?
Ge plats åt bröderna Bloom!
Samlas här, vänner och medbrottslingar. Tänk på ett kort. Är du klar?
En dag lyckas jag och då blir det världens bästa korttrick.
Är det sant att ni aldrig jobbar med samma folk två gånger?
-Förutom... -Bang Bang.
-Jag är faktiskt väldigt inne på animé. -Hon är vår femte Beatle.
Hon kan branschen. Hon kan inte många ord på engelska.
-Campari. -Så hon är med er till slutet?
Tills vinden vänder.
Var är Bloom?
-Där är du ju. Gömmer du dig? -Japp.
Jag har hört en del. Stephen gillar att prata om dig.
-Har han berätta grotthistorien? -Är den sann?
Vad har han mer sagt?
Ni flyttade runt tills ni var i tonåren-
-och hamnade i de läskiga utkanterna av St. Petersburg-
-där ni lärde er den ädla konsten av en man från den gamla skolan - Diamond Dog.
-Är det sant? Hette han så? -Ja.
Han var er mentor. Jag har en känsla av att det slutade illa.
Stephen stack ut ögat på honom med en antik värja.
Varför?
Vi ville skapa vår egen förmögenhet som gentlemannatjuvar.
-Det låter väl romantiskt? -Ja, det gör det.
Du förstår inte vad min bror gör.
Han skriver sina bedrägerier, som de gamla ryssarna skrev romaner-
-med tematiska cirklar, symbolik och skit...
Han skrev in mig som en skör antihjälte.
Det är nog därför du vill kyssa mig.
Det är en bluff.
Här är trumfen.
Vi missade soluppgången. Den hade suttit fint.
Är det här toaletten...?
Nej. Det här är kameler.
Vänta. Jag måste pissa.
Du är i alla fall ärlig. Låt oss få det överstökat.
Du säger: "Jag slutar. Jag lägger av."
-Då säger jag... -Måste vi ta det igen.
Sen sätter du demonstrativt på dig kavajen och säger: "Jag menar det."
-"Den här gången är det allvar." -"Vi tar ett glas", säger du.
"lmorgon har du tänkt om, Bloom."
Blodet är en skönhetsfläck. Riktigt blod blir brunt efter ett tag.
-Lyssna på mig, stephen. -Whiskeyn kostade mer än din kostym.
Lyssna nu!
Det var som fan.
Min nya favoritkamel.
Jag hatar dig.
Det går inte. Jag klarar inte att av vakna med fler som tror de känner mig.
Jag är 35, och jag är värdelös, en krympling.
Jag har levt i ett rollspel.
Det är du som skrivit rollerna.
-Vad vill du? -Så du kan skriva en ny roll?
Du lyssnar inte. Jag vill uppleva nåt verkligt.
Jag vill ha...
-Du vill ha ett oskrivet liv. -Ja, det vill jag ha.
Jag reser bort...dit du och Bang Bang inte kan spåra mig.
lnga fler historier.
Jag älskar dig. Hej då.
Montenegro, 3 månader senare
-Hur hittade du mig. -Bang Bang.
Hur hittade hon mig?
Hur har du haft det?
Underbart.
Jag har tänkt en del.
Jag har insett att du inte vill lägga av. Det är bara nåt du tror.
-Kom hit, jag ska visa dig nåt. -Jag har lagt av.
-Vart ska vi? -New Jersey.
Låt mig bara hämta rocken.
New Jersey Offret snärjs
Var är vi?
Det största privata residenset på östkusten. Vår sista måltavlas hem.
Pappan var en excentrisk oljemagnat.
Han byggde sitt eget Xanadu och dog jagandes vaktel.
Mamman dog för två år sen.
Hon hade kämpat mot en sjukdom i tio år, som jag inte kan uttala.
Hon lämnade vår måltavla helt ensam på den här fastigheten-
-med otroliga tillgångar.
-Vad var det? Är vi nära en flygplats? -Ducka!
Det var som fan!
-Hämta bilen. -Bloom.
lnga kvinnor. Det är regeln. Vi blåser inte kvinnor.
Det är inget moraliskt. Det är bara en regel.
Är det här en Caddy 78? Ett kontroversiellt val.
Nej, är mitt svar. Jag har ändå lagt av. Jag finns i Montenegro och super.
Penelope Stamp, 33 år- har bott hemma hela livet.
Excentrisk, sluten, rik bracka. Det hjälps inte.
Hon är uttråkad. Hon är ett litet frö i snön.
Vi ska ta med henne på ett storslaget äventyr. Hon behöver blomma ut.
Så det är den stora planen? Ni lurar tillbaka mig-
-med en vacker, fängslande och gäckande flicka.
Helt allvarligt, inte speciellt proffsigt.
Jag säger inte ja, men vad handlar det om.
Ganska enkelt. Vi är bröder, antikvitetshandlare.
Vi reser runt i ett ångfartyg. Pang, så slutar det med fejkat dödsfall igen.
Det avslutas i Mexico. Först lite våld, sen ett förtroligt samtal på stranden.
-Vad tror du? -Du döljer nåt.
Det handlar om mig, va? På nåt sätt.
Du kanske inte är medveten om det, men de har alla handlat om dig.
Det kanske är därför de inte varit fulländade.
Jag har aldrig kunnat ge dig det du verkligen ville ha.
lnte den här gången heller.
Det blir sista bedrägeriet.
-Sen låter du mig gå. -Jag ska aldrig be dig om det igen.
Ut och cykla!
Bloom möter Penelope
Det finns mindre smärtsamma sätt att träffa en måltavla på.
Du måste slå 7,9. Var fokuserad. Den japanska domaren är stenhård.
Det är ju en limpsadel.
lnte den dumma blicken, du vet vad det innebär.
Okej.
Det ligger nåt i det att få måltavlans sympati genom en kraschlandning.
lnget är så effektivt som att lära känna varandra från sjukhussängen.
Va? Kom igen!
Jag ska berätta varför det här är bra.
Dostojevskij var epileptiker.
Hans anfall föregicks av en euforisk upplevelse. Ett andligt uppvaknande.
Att hon såg ditt ansikte före sitt anfall-
-är en bra öppning på er relation.
Nästa steg är att hitta ett sätt att nästla sig in i hennes liv.
De tog min bil.
Kan du köra hem mig?
-Ja. -Okej. Jag ska bara...
Steg 3, engagemang.
Hitta en gemensam nämnare genom samtal.
Bli bjuden på fika. Berätta hela historien. Gillra fällan.
Vi hade bara varandra när vi växte upp.
Pappa jobbade i antikvitetsbranschen. Han hade butik i Charleston.
Vi insåg en dag när vi såg affärsmännen som hittade och sålde-
-antikviteter från exotiska länder runt om i världen...
Luften kändes som innan regnet...
...lukterna blev påtagligare och man kunde...
...känna doften av nattågen till Paris och...
...ångfartygen och basarerna i Calcutta.
Och...
Ursäkta mig...
-Mår du bra? -Ja. Förlåt mig.
-Jag är inte så bra på att prata. -Det gör inget.
-Vill du att jag ska gå? -Nej. Nej, jag vill verkligen prata.
Så...vad sysslar du med?
lngenting... Du kanske borde gå i alla fall.
-Jag ska bara dricka ur... -Jag samlar på hobbyer.
När jag ser nån som gör nåt roligt, köper jag böcker och lär mig själv.
Nånting intressant?
Egentligen inte.
-Det här känns obehagligt. -Jag kastar upp höger motorsåg...
Har du lärt dig allt själv?
Ganska sorgligt, va?
-Hur ska du använda dina färdigheter? -Jag vet inte. Jag planerar inte.
Jag bara gör saker.
Titta på den här vattenmelonen. Det är en hålkamera.
Man kan göra en sån av allt som är ihåligt och mörkt.
-Bilden blir väl felvänd? -Ja. Det är det som är så bra.
Man kan rikta den mot det mest triviala-
-som en väv, eller ditt ansikte, eller vad som helst.
Beroende på hur hålet upptar ljuset, så blir det vridet och egendomligt-
-perfekt och udda. Det blir ingen reproduktion-
-men den blir talande.
-Lögnerna berättar sanningen. -Jag vet inget om "sanningen".
Ett foto är en hemlighet om en hemlighet.
Ju mer den berättar, ju mindre vet man.
Vad är det som hänt? Vi pratar ju riktigt bra nu.
Det var som fan.
Okej, jag borde...
Det är sent...
-Då så... -Då så...
l mitt yrke träffar jag många, som jag måste spela intresserad av.
Det är skönt att vara verkligt intresserad av nån.
-Reser du bort? -Ja.
-Kommer du tillbaka? -Nästa gång jag är i stan...
Vi seglar till kontinenten med ett ångfartyg vid lunch imorgon.
Paris och Grekland, tror jag.
Jag måste skaffa mig en hatt.
Tack för...demonstrationen av hålkameran och...
...och det trevliga samtalet.
-Adjö, Penelope. -Adjö, Bloom.
Hon kommer inte. Jag behöver en dag till med henne.
-Du får två veckor på båten. -En dag till för att få henne ombord.
Vi hann bara snacka om vattenmeloner och fotografi utan linser.
-Det är inte snacket som snärjer henne. -Där tror jag du har fel.
-Hej. -Hej.
Vad gör du här?
Jag vill ge dig de här pengarna, för cykeln och allt annat.
Det behövs inte.
Du, vart går båten?
Lägger ut betet
Penelope. Min bror Stephen.
Trevligt att träffas. Bloom har berättat så mycket om dig.
-Du är den epileptiska fotografen. -På sätt och vis.
Det här är min personliga assistent och privata massös - Yuengling.
-Yuengling, som ölet? -Nej.
-Vad ska du göra i Grekland? -Jag planerar inte.
Du ser underbar ut.
-Hurdan var din barndom? -Jag gjorde vattenmelonskameror.
Var du ensam?
När jag var fem fick jag svåra utslag, allergier och hösnuva.
Mamma tog mig till läkaren och han gav mig testet-
-där de sätter nålar på ryggen, för att fastställa vad man är allergisk mot.
Nästa dag lyfte läkaren upp min skjorta-
-och min rygg var full med kletiga, varande, marshmallowsutslag.
Jag var allergisk mot allt.
De isolerade huset med plast och satte in ett särskilt ventilationssystem.
Resten av min barndom och ungdom tillbringade jag inomhus...ensam.
lnte förrän jag var 19 upptäckte de att jag egentligen var allergisk-
-mot aluminiumlegeringen på injektionsnålarna.
Sen skulle jag flytta, men mamma blev sjuk...så jag stannade kvar.
Hon var sjuk länge.
Känner du dig...lurad?
För att inte bli lurad, måste man lära sig luras.
Jag beslutade att det inte skulle vara en historia om en olycklig flicka-
-fångad i ett hus som luktade vårdcentral-
-och som slösade bort livet på en döende person, hon ibland hatade.
Det här var en historia om en flicka som kunde hitta skönhet i allting.
l varje liten sak.
Hon skulle till och med kunna älska den hon var fängslad med.
När tänkte det, tills det blev sant.
Hjälpte det mig att fly från ett meningslöst liv?
Eller förblindade det mig, så jag inte ville fly?
Jag vet inte. Hur som helst så berättade jag min egen historia.
Nej, jag känner mig inte lurad alls.
När du lärde dig dina hobbyer, lärde du dig dansa också?
Jag gick igenom en fas då jag var besatt av boleron.
Ett ögonblick.
Bonsoir, Mademoiselle.
Bonsoir, monsieur.
-Det var inte meningen att skrämma er. -Det gjorde ni.
Ursäkta, men det var mörkt på däcket och jag var tvungen att gå fram.
Det var länge sen jag mötte bröderna Bloom.
Sysslar ni med antikviteter?
Antikviteter? Jag undrar hur väl ni känner ert ressällskap.
Lite rädsla passar er, tror jag.
Au revoir, ma chére.
Det är ingen spansk orkester, men de gör sitt bästa.
Och sen...kommer det viktiga. Man måste göra ett litet, litet hål.
Skeppet är för litet för att försöka undvika varandra. Vi får ta det direkt.
-Penelope, känner du vår vän? -Bara som en läskig fransos.
Bokinlärning. Du kan dina språk-
-men du kan inte skilja på accenter. Jag är belgare.
Maximilion Melville, till din tjänst.
Han är också känd som "intendenten".
-Trevligt. Vad sysslar du med? -Jag är museiintendent.
Just nu vid Nationalmuseet i Prag. Och du själv?
-Jag är epileptisk fotograf. -Vad bra. Och vad gör ni, grabbar?
Vi driver en laglig antikvitetsverksamhet.
Det ska de inbilla mig, va? Sluta skämta nu.
Vi har blivit lagliga, Max.
Varför skulle ni upphöra med ert upphöjda värv?
För att sälja terrakotta till rika tanter med lila hår?
Vi har slutat. Ät dina våfflor.
Unga fröken ser lite konfunderad ut. Hon kanske är omedveten om det.
Ät dina våfflor, fetknopp.
Omedveten om att bröderna Bloom...
...är de två mest respekterade...
...antiksmugglarna i västvärlden.
"Var", vi har varit lagliga i tre år. Så är det med det.
Om det "är så med det", så är det så.
-Du heter Melville? -Ja.
Okej... Förlåt mig, men jag kunde inte placera namnet.
Fartyget heter Fidele, som fartyget hette i Melvilles roman...
..."Bondfångaren". Det är märkligt.
Oui.
Den har jag inte läst.
Smugglare. Det är som en äventyrshistoria.
-Vems idé var det att bli laglig? -Min.
Stephen älskade det livet. Men han blev nästan dödad på en tripp till Djakarta.
Två muskelberg misshandlade honom till oigenkännlighet.
Nu ska ni få, era muskelberg!
lbland tror jag att han älskat att dö på det viset.
lnträngd i ett hörn på en smuggeltripp till Djakarta. Det är hans dröm...
...att berätta en historia tills den blir en självuppfyllande profetia.
Då skulle det till slut bli verklighet för honom.
Det vill vi väl alla.
Att försöka uppnå nåt verkligt genom ens fantasier fungerar inte.
Lita på mig.
Hon är annorlunda. Det känns som om hon vet allt.
-Oroar inte det dig? -Nej, men det tycks oroa dig.
Hon känns som en av dina karaktärer.
Den dagen jag lurar dig är jag död.
Hur lyckades du få med belgaren?
Visst är han bra?
-Jag visste inte att han var belgare. -Det kan man inte vara så säker på.
Du...
Den enda faran i spelet, är om du förälskar dig i henne.
Se på mig! Mexico är närmare än du tror.
Bli inte förälskad, Bloom.
Grekland
Historien avslöjas
Lycka till med "antikviteterna".
Lycka till, min japanska flicka.
Min franska är rostig, men sa han inte att hans förslag gäller än?
Han bara dök upp igår kväll.
Mademoiselle, jag har ett förslag att ge er.
-Vad gällde det? -En bönebok från 700-talet.
Han stjäl föremål från sitt museum i Prag och säljer dem till smugglare.
Det är hans jobb. Det är antagligen spanjoren som tar emot.
-Sa han vem köparen var? -Ja, en argentinian...argentin...
En gentleman från "Argentine".
lntendenten säljer det till en mellanhand för en miljon dollar.
Argentin...killen från Sydamerika, betalar sen 2,5 miljoner.
-lnte illa. -Ledsen att du behövde träffa honom.
-Vart ska taxin? -Tågstationen.
-Vart går tåget? -Prag.
Kom igen! Låt oss bli smugglare.
-Det blir kul. Vi måste göra det. -Nej!
-Varför inte? -Vi har inte en miljon.
Men jag har ju... Skitsamma. Ge mig ett verkligt skäl.
Det är verkligt. Det är farligt... Det kan gå riktigt illa.
Nåväl...lite verklig fara passar mig.
Vill ni vara med i mitt smugglargäng, så ska jag överväga det.
-Det är ingen äventyrshistoria. -Vadå? Det är ju precis vad det är.
Kom tillbaka! Det är inte gratis.
Vi smugglar...
...från bistrovagnen.
Hon gör en flagga till vårt smugglargäng.
l eftermiddags trodde jag hon skrev brev, eller dagbok.
Det börjar gå henne åt huvudet. Det är inte roligt.
Jag gillar heller inte din Pragplan. Den lämnar för mycket åt slumpen.
Grejen var att ta henne med storm. Låt henne ha lite kul.
Så länge det varar.
Kom det precis?
"Käre Stephen. Stopp. Enligt rykten"-
-så är bröderna Bloom på väg mot Prag.
Jag ska själv dit. Vore underbart att träffas.
Er tillgivne DD
Vår gamle "Fagin" är tillbaka - Diamond Dog.
Skicka det här svaret, "Käre Dog. Stopp."
"Om du inte anser att du kan undvara ännu ett öga"-
-"så förslår jag att du håller dig undan från mig och min bror. Stopp."
"Din tillgivne"...etc.
-Har du tagit det här tåget förut? -Ja.
Så det här är ingenting för dig?
Vanligtvis spelar jag bara kort med Bang Bang i bistron.
Vem då?
Yuengling. Bang Bang är hennes smugglarnamn.
-Jag då? Får jag ett smugglarnamn? -Nej.
Jag tror du är förstoppad-
-i din satans själ.
Du kanske har en massa avföring i din själs arsle.
-Va? -Bloom, jag vet...
Jag bara låtsas vara smugglare.
Men vad du inte vet... är att jag är en tvättäkta smugglare.
Det är som om jag skulle vara född in i rollen.
Du måste sluta tänka så mycket.
Njut medan du kan... Jag menar...
Jag älskar åskan.
-Herregud! Jag är så kåt. -God natt.
Här är trumfen.
Prag Snaran dras åt
Senaste gången jag var i Prag var jag förälskad.
Hurdan var hon?
Blek, stora fötter, typ...
Det där är min.
Bloom och jag säkrar boendet.
Yuengling rekar museet.
Du går till banken. Pengarna du satte in i Aten borde vara överförda.
-Kontanter? -Nej.
Bara filmskurkar och ryssar handlar med kontanter.
Du fixar en giltig check.
-Vem fan är det? -Godisbudet. Max, det är vi.
Max, det är vi. Bröderna Bloom.
-Jösses! -Ja, ja, ja. God morgon. Kom in.
Jag har druckit lite.
Nåväl...
Förutom den stor hallen finns administrationens kontor.
Under dem, helt intrångsskyddat, finns ett antal katakomber...
...och boken, självklart.
Men som intendent glider jag bara in och klappar sekreteraren i rumpan.
Jag lägger boken i min portfölj och går därifrån.
Vid tvåtiden imorgon, då?
Mademoiselle!
-Det är väl er jag gör affärer med? -Ja visst?
-Ja visst, ja. -Merci.
Ditt leende är som solen, ma chére.
Vi trasiga män, vi behöver solen.
Diamond Dog... med käpp och tiggarskål.
Bloom...
Bloom, Bloom, Bloom...
Hur länge sen var det?
Te, tack.
Fattar du det? Te?
-Det var länge sen. -Om Stephen kommer, dödar han dig.
Du är ju skräckslagen. Var inte rädd.
Jag är en gammal man... utan djupseende.
Du behöver inte vara rädd.
Det har varit kul att se att ni varit så läraktiga att ni överglänst mig.
Jag är så stolt...över att vara en fotnot i bröderna Blooms liv.
Men du...
...hatar mig.
Du kan nog inte fatta att jag älskat er båda väldigt mycket.
Men kärleken...
Du vet såna som vi, löper risken att inse att allt är en bluff.
Som när Petrus går på vatten, eller när seriefiguren hoppar från klippan.
Om man tittar ner i tvivel... då faller man.
Det är priset vi får betala. Vaxet i våra vingar.
En dag kommer Stephen att falla. Kanske ett storslaget fall.
Men han kommer att falla, och han kommer inte att vägleda dig mer.
Utan honom...vad skulle du göra?
Jag minns de andra pojkarna, när jag hämtade svångremmen.
De flydde, de kämpade emot. Men inte du.
Du var så passiv, paralyserad.
Det här är en varning, Bloom. Och ett erbjudande.
När han är borta... glöm inte mig.
Åh, Stephen.
Vi snackade precis om dig.
Dra åt helvete!
-Förlåt att jag inte var där. -Det kan du inte alltid vara.
Nej, det är sant.
Max!
Är vi inte lite tidiga?
Helt klart har han stuckit.
Han är säkert redan halvvägs runt jorden.
Är ni inte lite tidiga?
Jag fattar det inte. Om han dunstat-
-varför väntade han inte tills vi fått en miljon för boken?
Då hade han haft lite fickpengar.
Tillbaka till antikvitetsbranschen. Lätt fångat, lätt förgånget.
Checken löstes in igår. Han har nog redan överfört pengarna.
Jag är hemskt ledsen.
Vilket slöseri.
Stackars man. Stackars argentinaren.
Han kommer aldrig att få se boken. Den kommer att ruttna i katakomberna.
Nej då.
-Det finns ingen bok. Vi är lurade. -Anta att den verkligen finns.
-Det gör den inte. Det var en bluff. -Nej.
Det var mina pengar. Jag ska gå till botten med det här.
Han gav oss all information vi behöver.
Vi måste utrymma kontoren, med nån form av...
Störning.
Hon är en otrolig med nitroglycerin. Det är hennes grej.
Jag vill lära känna henne bättre.
När vi stod på toppen som smugglare, försvann hon.
Vi antar att hon kommer att göra det igen.
Kolla in hennes tatuering i nacken. Den ger en bild av vem hon är.
Den betyder: "När du är klar med nåt, spräng det."
Rökdetektorerna i de tomma rummen i östra tornet...
Vi ska sätta in en liten, en pytteliten laddning.
Röken sätter igång brandlarmet. Brandlarmet aktiveras.
Kontoren töms. Ursäkta!
Vi har precis 4,5 minuter på oss att ta oss förbi spärren in i katakomberna...
...sno boken och ta oss ut innan brandkåren kommer.
Koden för att avbryta är, "pannbiff". Om vi måste avbryta...
...av nån anledning.
Okej, så hon ska spränga den här...
-Är det här Yuenglings ryggsäck? -Japp.
-Vet du hur jag känner mig? -Kåt?
Rädd. Jag har raljerat och skrutit. Men...
Det är ingen fantasi. Det är verklighet.
Det är otroligt skrämmande.
Fokusera bara på, den andra till vänster, den tredje till höger.
Okej...
Är du redo?
Ja.
Jag är inte riktigt med på det här. Varför skicka in henne ensam?
Det är viktigt att hon är ensam.
Hon går in på ett turistkontor under en brandövning-
-och snor en förfalskad lunta från ett skitigt kryphål.
l värsta fall kommer nån sekreterare att fråga om hon gått vilse.
Hon är på plats.
lngen ska få veta att vi varit här.
Det var som fan!
Kom igen. Gör det inte.
Avbryt! Pannbiff! Pannbiff!
Vänta. Det är ingen fara. Hon grejar det.
Om soldaterna hittar henne irra omkring antar de att hon är en anställd.
De visar bara ut henne.
Så länge hon inte gör nåt misstänkt, så är det ingen fara.
-Nej. -Det är polischefen.
Det är polischefen.
Tack så mycket.
Jag har ordagrant sålt is till eskimåer och sand till en arab.
Men vad kan hon ha sagt till den mannen för att tala sig ur knipan?
-Jag kan fråga henne. -Det vore dumt.
Låt henne sova. Tåget går inte förrän klockan åtta.
-Det där var på riktigt. -Jag vet.
Det var verkligen skrämmande.
-Ett äpple? -Ja, men det var ett uppvaknande.
Mexico.
Vi ska möta argentinaren på en enslig strand söder om Hotell Tampico.
En enkel byteshandel. Du och Yuengling stannar i bilen.
Bloom och jag tar hand om utbytet.
-Ni verkar lite spända. -Ja, de har ju förlagt mötet i Mexico.
Det kan finnas ett giltigt skäl.
Jag vill inte ju inte smäda en hel nation...
...men Mexico är ett förskräckligt ställe.
Vi måste vara försiktiga.
Mexico Avslutningen
Det kommer att bli farligt imorgon, eller hur?
Sov på hotellet inatt. Jag sover i strandhuset med Stephen.
Jag känner mig verkligen lycklig. Är inte du det?
Just nu är jag det.
Jag vill bli en smugglardrottning
smuggla om dan och festa om afton
Hej, hej, hej
Sista rutan på vårt sista bedrägeri. Hur känns det?
Hej, hur är läget?
Bloom, vad är det?
Min bror och jag är bedragare.
Och...
...allt som hänt sen du körde på mig med din Lamborghini har varit bluff...
...ett bedrägeri.
Stephen förberedde de argentinska skådespelarna. Han har pengarna.
Jag vill inte ha pengarna. Vi sticker.
Kom igen!
Du tänder den vid lampfoten.
Jag berättade allt för henne.
Jag är här för att hämta hennes pengar.
-Hur känner du dig inför det? -Besviken.
-Det är inte slutet du planerat. -Vad spelar det för roll?
Det är ju så det slutar nu. Det är lika bra att få det avklarat.
-Var är pengarna? Ge mig pengarna! -Nej.
-Jag vill inte ha dem. -Han ska inte få dem.
Ledsen att du bli förälskad. Hon är ju en måltavla.
Allt det här var ju bara en bluff.
Du kommer bara att spela rollen som förälskad man. Det skrämmer dig, va?
Att du inte ska veta skillnaden. Det kanske inte finns nån?
-Okej, vi sticker. -Nej.
Du är för rädd för det. Du är för rädd att rida bort i solnedgången.
Verkliga solnedgångar må vara vackra, men de blir mörka, osäkra nätter.
Du är inte redo för det, annars vore du inte här just nu.
Pengarna är i mitt sovrum.
l min historia får du varken pengarna, solnedgången eller flickan.
Bloom...
Vi sticker bara.
Snälla.
Det smakar som folie.
Förlåt.
Stick härifrån.
Ta bilen och försvinn.
Jag stannar här.
Tokyo 3 månader senare
Stormen har ridits ut
det är fridfullt till slut
Jag sover mig genom livet
Det är alldeles tyst
Det hörs inte ett knyst
En herde och hans får
ska läka dina sår
Varför skulle du då återvända
l underbart land
i drömmarnas famn
Varför skulle du då återvända
Hej!
-Hur hittade du mig? -Bang Bang.
-Hur hittade du henne? -Hon gav mig mobilnumret i Mexico.
-Har hon en mobil? -Ja.
Hon lämnar nog inte så gärna ut sitt nummer.
Varför är du här, Penelope?
Okej...
Då så...jag...
Jag har haft mycket tid att tänka de senaste tre månaderna...
Jag vill att du allvarligt överväger det här.
Ge dig av.
Allt som Stephen sa var sant. Jag bara manipulerade dig.
Allt mellan oss... lnget av det var sant.
Okej.
Jag tror dig inte.
Jag låter dig framföra monologen. Vet du varför?
Jag vill att hon ska tro allt du sa, så att hon aldrig vill träffa mig igen.
Så hon försvinner för gott.
-Vad gör jag här? -Du visste att hon skulle komma tillbaka.
Tror du att hon är god för en miljon till?
1,75 miljoner.
Självklart kom hon tillbaka. Hon fick ju inte det hon ville ha.
lnte du heller.
Du får avsluta det här. Du startade det och du får avsluta det.
Avsluta det fullständigt, så hon inte har nåt val.
Vill du verkligen det?
Jag älskar henne.
Jag vill inte att hon ska bli som jag.
lnget nytt jobb, förrän vi realiserat tllgångarna från sista jobbet.
-Du fick min miljon från sista jobbet. -Det är profit, inte kapital.
Steg nr. 1 blir att sälja böneboken.
Den sa du ju var förfalskad.
Med dina färdigheter, vill du väl inte riskera ett rejält magplask.
För att få bra betalt för den, måste vi sälja den på svarta marknaden.
Det finns bara ett ställe där marknaden är tillräckligt svart.
Var?
Den stora finalen
Vilka hyrde du in... för att spela ryssarna?
Mina pojkar.
Jag hajar inte. Vi ska skicka iväg Penelope i solnedgången.
-Varför är han då här? -Vi behöver en trovärdig rysk mafioso.
-Dog har sin stora butik här i stan. -Sluta nu!
Jag hatar honom, Stephen. Men det här handlar inte om det.
-Jag litar inte på honom. -Skulle han stjäla vår falska pengar?
Jag har tänkt igenom det ordentligt och vi klarar det inte utan honom.
Lita på mig. Det kommer att ordna sig.
Fortfarande den stora arkitekten.
Dina symboler: Röd för frestelse, vit för frälsning-
-och hjälten måste möta monstret innan han försvinner i labyrinten.
Platsen blir din butik. Skräm henne.
Tänk dig filmiska ryska maffiakillar. Bråka inte med flickan.
-Flickan? Vad heter hon? -Det behöver du inte veta.
Jag vet, Penelope. Jag ser fram emot att träffa damen.
Då kör vi. Bakrutan kommer att sprängas-
-och det sitter en stor laddning under huven.
Efter utbytet med Diamond Dog, kör vi ut ur stan.
Sen stannar vi vid en mack och låtsasryssarna-
-förråder oss och dödar oss alla i ett månskensbakhåll..
Vi dör allihop. Bloom dör när han skyddar Penelope, så hon kan fly.
Slut.
Okej.
Väldigt vad du är tyst.
Jag gör det för hennes skull.
lmorgon gäller det.
Ducka!
Ut!
Bloom.
-Vad hände? -Är du okej?
Vad hände? Var är Stephen?
Stephen?
Jag tror att de tagit honom.
Jag tror att de förrådde oss.
-Jag tror att de har Stephen, men... -Stephens anteckningsbok.
De vill säkert ha pengar. Vi kommer att få tillbaka honom.
-Vem har honom? -Ryssarna, tror jag.
Herregud, vad är det som händer, Stephen?
Jag vet inte vad jag ska göra, Stephen.
Om du vet vad som försiggår, ut med språket.
Snälla, inte nu. Jag behöver din hjälp. Jag vet inte vad jag ska göra.
Vi ses, partner
Tack.
ett oskrivet liv
-Jag fattar det inte? -Att hon skulle dö av en bilbomb?
Det fattar inte jag heller.
Tror du...att hon fejkade, för att ryssarna skulle tro hon var död?
Bloom, vad ska vi ta oss till?
Det är ett utpressningsbrev. Det står att de har Stephen.
De vill ha pengarna insatta på ett specifikt konto.
De anger en bank och en bankdirektör man ska fråga efter.
Och en adress att träffas på klockan 14.00 - om två timmar.
Jag överför pengarna från mitt konto.
Det är mycket pengar. Jag gör det. Jag vill.
-Hur mycket handlar det om? -1,75 miljoner.
Aha...
Nej, jag ska döda honom...om det visar sig att... Jag ska döda honom.
Vad snackar du om?
Vad är det?
Jag har varit en idiot. Det kan vara min bror som bluffar för att jag...
Han ville att jag skulle avsluta det, och att han får dina pengar.
-Jag mår illa. -Skulle han göra så...mot dig?
Jag vet inte.
Ja, självklart, för att berätta en historia så bra att den blir verklig.
Det perfekta bedrägeriet. Det är allt han...
-Ja fan, så ligger det till. -Det vet vi inte.
Det är bäst vi överför pengarna. Hans liv hänger på det.
Jag gör det.
Okej...
-Jag följer med dig in. -Nej, stanna här.
Det är viktigt att man går in ensam.
Jag är livrädd.
Jag är livrädd för allt som kan hända där inne.
Jag är här när du kommer tillbaka.
Stephen?
Stephen!
Spelet är slut! Kom ut nu.
Kom ut nu. Vi drar från den här hålan.
-Stephen. -Nej, Bloom.
-Överförde hon pengarna? -Ja.
-Berätta vad som försiggår. -Bloom, jag är hemskt ledsen.
Spola skitsnacket. Jag vill veta sanningen.
-Herregud, berätta vad jag ska göra. -Försvinn härifrån!
Är det en bluff, eller är det på riktigt?
En bluff?
Det är på riktigt, Bloom.
-Hej, Bloom. -Det är ingen bluff, Bloom.
Blir du inte glad av att få höra från gamle Diamond Dog?
Det är Dogs män. Det här är hans hämnd.
-Spring, för fan! -Jag sa ju att Stephen skulle falla.
Och du, Bloom? Du är paralyserad.
Du ber att det bara är ännu ett av Stephens påhitt.
Är det det?
Blunda nu, lilla barn. Jag ska berätta sanningen.
Nej!
Han har en till pistol!
Snälla, säg att det är fejkat blod.
Säg att du genomfört det perfekta bedrägeriet.
Det var du som sa det.
Kan man inte få ett, "wow"?
Wow!
Din...din jävel!
Du grejade det. Du är klar nu.
Lova att aldrig återvända till St. Petersburg.
Det smakar som folie. Jag vill att du gör så här...
Har Bang Bang stuckit?
Ja, utan ett spår... En bilbomb.
-Penelope? -Hon är därute.
Ta med henne till Helsingfors. Ta flyget till Rio.
Låtsas vara på flykt från hämndlystna ryssar. Det gillar hon.
Låtsas att jag är död. Det ger lite extra krydda.
Vi ses när vi ses.
-När då? -lnte för snart, hoppas jag.
Du vill nog inte ha mig i hasorna. Hur ska jag kunna överträffa det här?
Bloom... Välj ett kort.
-Okej. -Är du klar?
Det är det bästa korttricket jag nånsin sett.
-Jag önskar du hade större publik. -Du är den enda publik jag behövt.
Jag älskar dig.
Hej då.
Såja... Det är ingen fara.
Han sa en gång till mig.
Han sa:
"Det finns inget oskrivet liv."
"Bara ett dåligt skrivet liv."
Jag älskar dig, Bloom.
Vet du vad vi borde göra?
Vi ska leva livet-
-som om vi berättar den bästa historien i hela världen.
Är du redo för det?
Stephen sa nåt annat en gång.
"Det perfekta bedrägeriet är när alla inblandade får det de vill ha."
Då så...
Översatt av: Mats Wennberg
Synk: stoffinho17 www.SweSUB.nu